Du er ved at blive langhåret.
Jeg er klar til at gå af.
Jeg lader håret stå.
Jeg overvejer at blive blikkenslager. Eller fårehyrde.
Du er ikke fårehyrde nu, Abraham.
Nå, nej.
Nemlig.
Måske får du lov til at barbere mig over det hele.
Blød som en babynumse.
- Jeg klipper det i aften. - Javel.
Måske kan Rosita også klippe dig.
Du er lidt langhåret i nakken.
Eller sidder dine kræfter der?
Jeg skal ikke slå løver ihjel.
Og jeg kunne sikkert heller ikke gøre det af med tusind filistre.
- Du nøjes med at redde verden? - Ja.
Hvad er der? Det i går?
Nej.
Jo, det og i morgen.
Jeg tænker på præsten...
Hvad han gjorde.
Måske er de lige bag os. Måske kom Daryl og Carol tilbage.
Måske tog de kortet, fandt nogle biler og er lige i hælene på os.
De indhenter os. Vi rydder vejen for dem.
Hvor lang tid tager det?
Når du er fremme og har gjort, hvad du skal gøre?
Det afhænger blandt andet af antallet af inficerede på nedslagsstederne.
Nedslagsstederne? Taler du om missiler?
Det er fortroligt.
Jeg troede, det var fortid.
- Og hvis vi overlever? - Betyder hemmeligheder så noget?
Muligvis. Uanset hvad er der adskillige faktorer i spil -
- herunder globale vejrforhold, som blev beregnet uden tanke på -
- at transportmidler ikke har udledt kuldioxid i en længere periode.
Det ændrer præmisserne for luftbårne patogener.
Hvorfor frisuren?
Fordi jeg kan lide den. Og der er ingen, der skal klippe mig.
- Forstået, miss Espinoza? - Det er modtaget.
- Grin I bare. - Vi gjorde ikke grin med dig.
Den klogeste, jeg har mødt, elskede mit hår. Min chef, T. Brooks Ellis.
Lederen af genom-projektet.
Han sagde, at mit hår fik mig til at ligne "en sjov fyr".
Og det er jeg også.
Jeg er bare ikke Samson.
Ellen? Ellen!
Eugene?
- Eugene! - Eugene, er du okay?
- Præsten... så ingen anden udvej. - Hold ud.
- Er alle okay? - Motoren brænder. Vi må ud.
Godt... Vi to går først og slår dem tilbage -
- så Maggie og Rosita kan komme ud, og så går vi løs på dem.
Så er det nu.
Tara? Du dækker Eugene. Kom ud, når der er frit.
Nu!
Kom. Jeg ved, det er skræmmende, men nu må du være modig.
- Det er ikke frivilligt. - Jo, når man er på røven uanset hvad.
Så kan man træffe det valg, der kan hjælpe andre.
Kom så.
Jeg er lige bag dig.
- Se, om Eugene er kommet noget til. - Jeg har det fint.
- Det er bare lidt skrammer. - Tjek ham!
- Er det dit blod? - Ja. Det sprang op igen.
Det er et lille sår. Det bløder bare meget.
Der er førstehjælpsgrej i bussen. Jeg ser, hvad vi har.
Vi stopper ikke. Vi fortsætter.
Vi finder et andet køretøj.
- Missionen har ikke ændret sig. - Vi har lige været ude for et uheld.
Vi har allerede brugt lang tid. Der er kun 25 km tilbage til kirken.
Vi stopper ikke. Vi vender ikke om. Tilbagetrækning er nederlag.
Når lortet spidser til, skærer vi igennem. Sådan er det!
Vi kommer igennem det her.
Der er farer i alle retninger!
Vi vender ikke om!
- Er du okay? - Det kan du lige bande på!
Vi går med dig.
Det er dig, der bestemmer.
Jeg vil bare vide, om du klarer det.
Sådan her stopper ting.
Det har jeg ikke råd til. Det har verden ikke.
Jeg fik et spark i nosserne før. Jeg er ked af, at vi mistede vores bus -
- men hvis du siger, vi fortsætter, så er jeg glad.
- Vi fortsætter. - Det skal bare løbes væk.
- Vi finder, hvad vi har brug for. - Okay.
- Men jeg skal ikke løbe noget væk. - Måske kan vi finde nogle cykler.
De bryder ikke i brand.
Godt.
Hvad laver du, Eugene?
Ikke noget.
Så kom.
Ellen!
Ellen?
Ellen...
Så går vi.
Jeg går en runde.
- Hej. - Hej.
Tak.
For hvad?
Fordi du kom.
Det krævede lidt studehandel -
- men nu kan jeg godt se det.
Du har fattet det. Du kunne være skredet efter ulykken, men du blev.
- Vi har en aftale. - Den kunne du have brudt.
Hvad kunne jeg gøre ved det?
Lægger du snart den væk?
- Og skal du ikke forbindes? - Jeg lader det få lidt luft.
Jeg fik et grimt sår i går i kirken.
Ja.
Vi er nået dertil, hvor alle, der er i live, er stærke.
Det er nødvendigt. Enten er man så stærk, at folk gider hjælpe én -
- eller så stærk, at folk prøver at slå én ihjel...
Så dræber man dem.
Man dræber dem og...
Jeg ville gerne sige, at det aldrig er nemt.
Men det passer jo ikke.
Nu er det det nemmeste i verden.
Verden vil ændre sig, ikke?
Fandeme, jo.
Gå hellere i seng. Du har den sene vagt.
Ja.
Jeg trænger bare til et slag fisse først.
Det havde jeg ikke brug for at vide... Men fint nok.
Abraham? Nu kigger han igen.
Derovre i selvhjælpsafdelingen.
Selvhjælp!
Pyt med det, skat. Han er uskadelig.
Hør...
- Indrømmet, jeg kiggede på dem. - Ja, det så jeg godt.
De ved godt, at jeg kaster et blik i ny og næ. Det er egentlig ikke os.
Jeg holder af kvindekroppen -
- og der er ingen, der tager skade af, at jeg ser på.
Måske skal vi gå videre.
Jeg vil gerne takke dig.
Du reddede mit liv i bussen.
- Det ved jeg nu ikke. - Det gjorde du.
Jamen i så fald gav du mig anledning til det.
Jeg var på røven, så jeg valgte at hjælpe nogen.
Det viste sig, du havde ret.
Du kan det her.
Du kunne måske ikke før, men du kan nu.
Ligesom mig. Nu har du styr på det.
Hørte du, hvad jeg sagde?
Bussen kørte galt på grund af mig.
- Nej. - Jo, den gjorde.
Jeg kom knust glas i tanken. Fra elpærer, jeg fandt i kirken.
Den burde slet ikke have kunnet køre.
- Du kunne have slået os ihjel. - Det skulle ikke være gået sådan.
Glasset skulle have ødelagt brændstofslangen.
- Vi var uheldige. - Hvad fanden? Hvorfor gjorde du det?
Eugene? Hvorfor... Eugene!
Hvorfor gjorde du det?
Svar mig.
Jeg er taknemmelig over den positive opmærksomhed, du gav mig.
Men al empiri viser tydeligt, at jeg ikke kan overleve på egen hånd.
Og derfor ødelagde du bussen?
Hvis jeg ikke stopper sygdommen og redder verden, har jeg ingen værdi.
- Det er ikke sådan, det er. - Ellers ville I ikke have mig med.
- Og så ville I ikke beskytte mig. - Jo, selvfølgelig.
Vi er venner.
Vi passer på hinanden.
Det er sådan, det fungerer.
Lad være med at fortælle de andre, hvad du gjorde. Vi fortsætter.
Du ved, at det var forkert. Du prøver, men...
- Du må ikke gøre sådan noget igen. - Det gør jeg heller ikke.
Du hænger på os.
Og vi hænger på dig. Uanset hvad.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg fortalte det.
Det gør jeg godt.
Velkommen til menneskeracen, narrøv.
Kom...
Klokken er mange.
Tænker du på dem?
Ja.
Jeg føler mig skyldig.
Hør...
Vi får jo...
Miniferier på gulve i boghandler.
Vi er ikke hos dem længere.
Vi lever for noget andet.
Og det kan de ikke lige nu.
Tja...
Vi var døden nær i dag.
Og vi har ikke nogen bil. Og vi drikker toiletvand.
Det føles bare rigtig godt.
For det handler ikke om det, der er sket.
Ikke om i går aftes.
Det handler om fremtiden.
Det må du ikke føle dig skyldig over.
Ellen...
I er i sikkerhed nu.
Jeg stoppede dem.
I behøver ikke være bange mere.
Det er i orden.
Der er ikke gået betændelse i det.
Har du nu også gået på sygeplejeskole?
Roger og Pam lærte mig det.
- Jeg synes, vi skal blive her i dag. - Nej.
- Har du noget, du skal have læst? - Vi var heldige i går.
Men vi er smadrede. Især dig.
Vi har oplevet det, der var værre. Vi fortsætter.
Måske ender vi altid med at stoppe, fordi vi aldrig starter på 100%.
For hvert minut, vi spilder, dør der flere.
Tror du ikke, jeg forstår det? Efter alt, hvad der er sket?
Jeg vil faktisk gerne frem.
Nej, du vil sidde og glo. Du vil have, at vi stopper.
Byen er i rimelig god stand.
Boghandlen er urørt.
Vi kunne lave en god base her.
- Vi kan skaffe nye forsyninger. - Det gør vi på farten.
Det har vi gjort siden Houston.
I hørte, hvad damen sagde. Vi går nordpå.
Vi har tømt toilettet for vand. Der er en flod otte kilometer vestpå.
Vi må derhen, før vi finder en bil.
Vi har et køretøj.
Og tilfældigvis... er det læsset med 2000 l vand.
Det er på tide, at vi har heldet med os.
Kom så! Bare for én gangs skyld.
Én skide gang.
- Vi finder en anden vogn. - Jeg har sgu da ikke set andre.
Den her har været på arbejde. Det er indsugningen.
Luftfilteret er fuld af råddent kød.
Der er ikke ét skide hjørne af den her skide klode -
- der ikke er smurt ind, så den ikke er til at genkende.
Abraham? Den der er til køleren.
Motorens indsugning sidder på taget.
Tara! Maggie!
Én skide gang!
Abraham! Vent!
Der kommer flere bagfra!
Jeg har været til otte dyrskuer og en gederodeo.
Jeg har aldrig set noget lignende.
Der er en genbrugsbutik derovre.
Måske har de forsyninger og tørt tøj.
Det er ikke nødvendigt. Jeg renser indsugningen på stedet.
Så får motoren luft, og det gør vi også.
Vi lufttørrer. Vi fortsætter.
SYGE INDENFOR LAD DEM DØ
Hvad?!
Det er fandeme langt ude!
Ellen?
AJ? Becca?
PRØV IKKE AT FINDE OS
Ellen!
- Jeg ved, hvorfor du har frisuren. - Jeg sagde, jeg kan lide den.
Det tror jeg på. Jeg kan også lide den.
Jeg tror, der er en grund til, at du kan lide den.
Du er ikke den, folk tror, du er.
Og de skal vide, hvem du er.
- Ikke forstået. - Uden frisuren var du som de andre.
Men du er ikke som de andre.
Mange i din situation havde nok givet op. Men det gjorde du ikke.
Der var folk...
Mange sørgede for, at jeg ikke gav op.
- Det var ikke min fortjeneste. - Jo.
Du startede det her. Og du er ikke som Samson.
- Han var lidt skør. - Ikke forstået.
Ifølge historien blev han angrebet af en løve -
- så Gud gav ham styrken til at flå den i stykker.
Og en dag går han så alene tilbage.
Bierne har bygget bo i kadaveret.
Så senere fortæller han folk en gåde:
"Fra rovdyret kom mad fra styrken kom sødme."
Men hvordan kunne folk kende svaret -
- når det var fra hans eget liv?
Når svaret kun eksisterede i hans eget hoved?
Hvad fanden er det?
- Hvad? - Du kan lugte det om lidt.
Hvad er det?
Helt sikkert ikke noget rart.
Vi stopper ikke.
Vi er jo stoppet.
Kom.
- Vi må af sted. - Jeg giver ikke op.
- Abraham? - Jeg lader mig ikke ydmyge.
Abraham? Kom nu.
Jeg forlader ikke skibet.
- Vent. - Vi må videre.
Nej... Nej, vi må ej.
De kan hverken høre eller se os. Ikke herfra.
Vi er i sikkerhed.
- Ja, det her er vildt sikkert. - Der må være en omvej.
Vi gør det ikke.
Vi har taget omvej på omvej på omvej. Nu er det slut.
Vi skal ikke igennem det der. Det kommer ikke til at ske.
Der er lort bag alle dørene.
Hvis du er heldig, er det vandrere. Eller en smadret bil.
Men det går altid galt. Og så står man fast og slår ihjel.
Vi vender ikke om. Det kan vi ikke.
Det siger jeg heller ikke. Bare et par kilometer sydpå.
Vi er allerede stoppet på grund af en tilstoppet indsugning. Det sker igen.
- Så får de med vandslangen. - Tanken er tom.
- Vi smadrer igennem. - Så stopper de os.
- Vi skal ikke bare køre ligeud! - Vejen går altså ligeud.
Vi kan godt komme igennem! Jeg ved det!
Og det betyder, at vi ikke skal sydpå, udenom eller tilbage!
Nej.
De har ret.
- Abraham? - Hvad laver du? Hold op!
- Jeg lader dig ikke gøre det. - Jo.
Så er det nok!
Jeg har sagt, at du ikke skal røre mig! Du skal ikke røre mig!
- Abraham! - Jeg er ikke videnskabsmand!
Jeg løj.
Jeg er ikke videnskabsmand.
Jeg kan ikke stoppe det.
Jeg er ikke videnskabsmand.
Jo, du er. Jeg har set, hvad du kan.
Jeg ved bare ting.
Du ved bare ting?
Jeg ved, jeg er klog.
Jeg er god til at lyve, og jeg skal til Washington.
- Hvorfor? - Det er det bedste sted at overleve.
Og jeg ville overleve. Hvis jeg kunne snyde nogen til at få mig dertil -
- så gjorde jeg jo også dem en tjeneste -
- i betragtning af tingenes tilstand.
Folk er døde for at få dig frem.
Det er jeg godt klar over.
Stephanie, Warren -
- Pam, Rex, Roger -
- Josiah, Dirk og Josephine.
Og Bob.
Jeg fik kolde fødder, efterhånden som vi nærmede os. For jeg er en kujon.
Og bevidstheden om at nå vores mål og afsløre sandheden blev for skræmmende.
Så jeg begyndte at forsinke os.
For at forberede mig, så når vi nåede frem...
Men lige nu gik det op for mig -
- at der ikke længere er nogen udveje.
Jeg var på røven uanset hvad.
Jeg løj også om, at T. Brooks Ellis kunne lide min frisure.
Men jeg læste en bog af ham, og jeg tror -
- han ville sætte pris på lidt hockeyhår.
Som sagt...
Jeg er klogere end jer. Måske vil I efterlade mig, men...
Stop! Kom væk fra ham!
Du godeste.
Nej.
Eugene?
Kom op... Se på mig.
Du godeste.
Er du der, Eugene?
Ellen.
Hjælp!
Hjælp! Hjælp mig!
Vær sød at hjælpe mig!
Det er dem. Slå dem ihjel.
Slå dem ihjel.
Tak.
Jeg tror, de bliver hurtigere.
Vent...
Vent lidt!
Stop!
- Du må ikke gå. - Hvorfor ikke?
Jeg er på en vigtig mission.